Tidigare i Surface...
Två bröder var på en fisketur.
En av dem blev bortförd av en mystisk varelse.
Den andre förlorar sin familj.
-Jag är inte sjuk. -Friska människor hallucinerar inte.
Min bror försöker att prata med mig.
Jag kan inte leva så här.
Han slutar inte förrän hans frågor är besvarade.
Jag ska prata med personen som har sett det jag såg.
Den är därute. Vad det än är?
En vetenskapsman har upptäckt förklaringen till de mystiska varelserna.
-Jag fann den. Jag vet artens ursprung.
Men stora makter vill inte att världens ska få veta.
En biolog försöker spara informationen.
Men offrade sitt liv för hemligheten.
-Han ville att du ska ha denna.
Nu är det upp till henne att lösa mysteriet med djuren,-
-som hon har sett öga mot öga.
-Du såg ett sjöodjur imorse? -Ja.
Men någon förföljer henne.
-Jesse!
Ingen går säker.
En ung pojke fann äggen, och födde upp ett i hemlighet.
-Är du säker på att föräldrarna inte märker nåt?
-Nu!
-Häftigt!
Han fattade ett ödesdigert beslut.
När han lät den döda en man.
Nu, fortsätter Surface...
Översättning: Gabbe och Vino www.undertexter.se
Uppfattat, JourneyAir 359K, klart slut.
Det är kört för dig.
Idag känner jag att det blir en stor utmaning.
-General.
-Journey Air, det är klart till 7300.
...ser ni någon stormaktivitet?
-Svar nej, JourneyAir 359 K vi har klart ända till Maui.
-Uppfattat, Portland. Turbulensen är kraftig häruppe.
Inget på radarn eller satellit, inte ett moln i sikte.
-Blixtstormar! repeterar, blixtstormar!
JourneyAir, kan ni bekräfta er position?
-320 kilometer väster om... styrbordsmotorn slocknade nyss.
Mayday Portland! Mayday! vi är på 2700 meter, sista utvägen.
JourneyAir, är ni stabila?
JourneyAir, kom. Detta är spaningscentralen, svara.
-Var är signalen? -Det finns ingen.
-Vad menar du?
-Finns inget på skärmen, de är borta.
Han är död.
De gör inte så, om han vore död.
Nim.
Han rör sig inte.
Det är som dödens ansikte.
Kan du hålla tyst.
Han kommer att bli bra.
-Kan han beskriva vad som hänt?
Han kan inte prata, han är i chock.
Är det ett bett?
Minsta bekymret, killen har elbrännmärken på mestadelen av kroppen.
Djurskyddsföreningen säger att ni jagar en krokodil.
Den måste ha haft en chockpistol.
Miles, du pratar klarspråk. Säg till den att vara tyst.
Nim, dämpa dig.
Dude, såg han oss?
Vem bryr sig, vi drar.
-Ge mig din mobil. -Varför?
Jag tror dem vet var du bor.
Dom övervakar nog hela området.
Vänta...men...
Okej, är vi förföljda?
-Jag tror inte det. -Kom igen nu, vi måste vara säkra.
Jag ser inte skymten av nåt.
Okej, det får vara nog, jag tar inga risker.
Vi får svänga av huvudvägen.
Sväng här! sväng, sväng, sväng.
-Hur många av dem var det?
-Det såg ut som bara en.
De kanske inte ens följde oss.
Är jag paranoid?
Folk har genomsökt ditt hus, två personer döda, vad tror du?
Menar du, att ni inte ens kan följa efter två personer i en pickup bil?
Nej. Jag vill inte höra, det är för värdefullt.
Jag vill ha tillbaka den.
Dem är på huvudvägen, på väg till hamnen.
Jag har Baker på väg från andra hållet.
Hitta dem!
Stanna här, stanna.
-Du har inte möjligtvis en dräkt här bak? -Nej.
Okej, dem är borta.
-Vad gör du? -Jag ska ta oss härifrån.
De tror att de kan bara kliva in i mitt liv,-
-och vända det upp och ner, till mitt hem där min son sover.
Vad är det här för nåt, är det oljebaserat?
Ja, det är till motorsågen. Kan du tala om vad som händer?
Vattnet är tio grader, jag har glömt våtdräkten hemma.
Kan jag låna dem här?
Var ska du?
Jag ska skaffa en båt, strax tillbaka. Håll ställningarna.
Håll ställningarna?
Hålla ställningarna?
Jag... håller ställningen, då ska jag hålla den.
-Polismannen såg oss definitivt. -Det vet du inte.
-Detta är verkligheten, vi klarar oss inte.
De hittar oss, Nim grillade snubben.
-Snubben grillade sig själv.
-Tror du att dem bryr sig? Han är en polis.
-Han är en hundfångare.
Dessutom kan de inte döma oss, vi är under 18.
-Om de är i uniform, är du dödens.
Åldern spelar ingen roll.
De skickar dig på ungdomsläger att jobba i tolv timmar-
-med ungdomar som har dödat folk.
-Vad nu då, vill du överlämna dig?
-Nej...
Det är kanske dags att ge upp.
Jag förstår om du vill överlämna dig, men jag gör det inte.
Jag kan inte. Jag vill inte ge upp Nim.
-Berätta lite om Miles.
Han är eftertänksam, inte akademiskt.
Men han är väldigt... målmedveten.
-När han har fäst sig vid nåt.
-Har han uppfört sig konstigt, på sistone?
-Ja. -Ja.
Det gjorde jag också vid hans ålder.
Du gjorde aldrig nåt liknande det här.
Blev konstapeln illa skadad?
Han är på brännskadekliniken, det är allt jag vet.
Ni tror att Miles gjorde det?
Jag antar inget.
Kom igen, kom igen, din dinosaur, ge mig en.
Du ser rätt glänsande ut idag.
-Är du okej? Kom upp. -Ja.
Gör mig en tjänst.
-Nej. Inga fler tjänster för dig.
-Sist du bad om en sjuk tjänst... -Håll käften, Jackson-
-lyssna, dem har dödat Cirko. -Dödat?
-Och hans assistent.
De har folk som raserar mitt hem, män som spärrar av bron...
Jag behöver ett säkert ställe, som är skyddad från radar.
För du är den ende personen jag känner, som kan sånt.
-När jag hjälpte dig sist, så höll jag på att dö.
-Allvarligt talat, jag vet inte vad jag ska säga.
Jag behöver din hjälp.
-Du har tur att jag är rik och uttråkad.
...import, export, av min galne farbror på 90-talet...
-Snälla Jackson, inga knasiga idéer nu.
Se det som ett paketbud vi öppnade inte paketen-
-vi bara leverade dem fort.
Det är förmodligen mycket säkrare än det du drar in mig i nu.
-Jag behöver veta om du ska hjälpa mig eller inte-
-för jag måste fundera ut nåt annars.
-Ja, det gör jag.
Du ville bort från radar, eller hur?
-Ja.
-Ser du nåt? -Nej, allt lugnt.
-Okej.
Så länge vi håller oss fokuserade, och inte flippar ur.
-Så kommer allt att vara lugnt. -Okej. Fokusera, inte flippa ur.
-Kom ihåg, spring inte. -Flippa inte ur...
-Om du springer, då fattar dem.
-Vi är bara ett par ungar med en hundbur. Inga problem här konstapeln.
-Okej, ungar. Ta en liten paus.
Innan någon gör nåt som han kommer att ångra.
Ingen är i trubbel, det går att lösa.
Inte än...
Men vad än ni har där, är farligt.
Nästan dödat en man, vet ni det.
Miles!
För en timme sedan, fick 112 ett samtal från en kille i din ålder.
Helt förkrossad, nästan i tårar.
Det berättade telefonisten.
Men vet du vad? Det samtalet räddade polismannens liv.
Jag tror den grabben ville göra det rätta.
Jag tror inte han vill se någon skadad.
Det är inget husdjur du har där, grabben.
Du och jag behöver samarbeta.
-så att inget... -Spring!
-Vad gör vi? -Vi kan springa ifrån dem.
-Det är låst.
-Släpp inte den.
-Stanna genast! -Kom, Nim.
-Kom hit.
-Kom tillbaka.
Gör det inte, Miles.
Kom tillbaka!
-Vad är allt det där? -Det är dr Alexander Cirkos forskning.
40 Kilometer norr om Shelter Cove, Kalifornien
Välkomna till skelettgården. Inte så fräscht, vi har eget vatten.
Generator och gasförsörjning.
Ortsborna tycker att min farbror är någon sorts pirat.
Inte långt ifrån sanningen.
När var du här sist?
Cirka tre år sedan.
Som en grav, fast jag gillar det.
Du har en vacker framsida, sannerligen.
-Många fina minnen.
Hörru, Dee.
Vad är det för nåt?
Vad är det här?
Bra fråga.
Ser farlig ut.
-Jackson! -Förlåt mig, förlåt.
-Herregud. -Var ska jag ställa den?
-någonstans tryggt. -Okej.
Kom nu, farliga blomma.
Hörru doc, var ska vi börja?
Lägg det här.
Jag är här. Är vi översvämmade eller inte?
-Cirko är död. -Hur.
-Bilolycka.
Jag har byråmedlemmar som undersöker olycksplatsen.
-Och.
-Inget. Ser ut som en singelolycka.
-Hade han fru?
En änka för tio år sedan, inga barn.
En sjuhelsikes fördel till vår utredning.
Oersättlig.
Hur långt kom hans forskning?
Det verkar som han inte kom till någon slutsats alls.
Inget som vi kan använda oss av.
Hur är det med den sydindiska killen?
I bilen med Cirko, olyckligtvis dödad.
Mina utvärderingar av angreppet är att vi har många lokaliserade iakttagelser.
Ett definitivt ekologiskt bekymmer, men inget hot mot säkerheten.
-Är det värt pengarna? -Nej.
-Vad gör vi nu. -Vi måste vara skärpta.
Jag behöver tid att tänka. Jag behöver pengar.
-Vi ska väl inte råna stället? -Nej.
-Vad glor du på!
Stanna! Rör dig inte, jag menar det.
-Hallå! -Savannah! det är jag.
Flickvän!... Hej!
-Du är i trubbel? -Tro mig, jag vet.
Polisen är här.
Hallå! Hallå!
Hallå!
Du försvinner.
-Hallå.
Miles.
-Har mamma och pappa flippat ur? -Nej.
Dem har aldrig varit stoltare.
Dem har alltid velat ha en mördare i familjen.
Jag har aldrig dödat någon.
Okej, grillat någon.
-Savannah, lägg av.
Jag pallar inte det här, verkligen.
-Är du okej? -Nej.
Gör mig en tjänst.
Lyssnar...
Jag har 300 gömt i mina rollerblades.
Kan du ta det till mig vid Zenith bensinstation vid militäravspärningen.
Jag behöver det verkligen.
-Morsan dödar mig om hon får veta.
-Ta hit det bara!
Savannah, bete dig som en syster för en gångs skull.
Förlåt, jag kan inte Miles.
Även om bilen inte hade varit blockerad, så kan jag inte ta mig härifrån.
-Ge mig telefonen.
Miles!
Var är han? Var är han!?
Journaler... Ljudfiler... Prover... Populationsberäkningar.
-Jösses, är det i tusental?
Detta händer med invaderande arter, om man inte har rovdjur.
Vad är det här?
Det är beslagtagna flygbilder.
Du kommer väl ihåg att jag säljer försäkringar?
Sorry, men det är snarare satellitbilder på åskstormar.
-Varför tror du Cirko brydde sig om det? -Jag... jag vet inte.
Dokumenterade iakttagelser... i antal förolyckade.
Det är min bror.
Han hade en bild på honom... Hur visste han det...
Titta där, fyra år...
I fyra år har dem känt till och döljt detta.
Att min bror är på en förlustlista.
Hur många sa du att dem var?
Så många som vi såg. Tusentals. Mer för varje dag.
-Folk behöver veta. -Dem kommer inte att bekänna det,-
-förrän vi hostar upp nåt överväldigande bevis.
Vi har överväldigande bevis.
Titta på allt det här. Du spelade in när vi märkte den.
Ja!, mitt hus blev igenomsökt, och så blev jag falskt anklagad.
Vi måste hitta nåt som inte kan förklaras på det viset.
Nåt som vi kan visa upp i Larry King.
Chocka alla i hela landet.
Men om du vill ha bevis, så måste vi hitta dem.
Vi hittar dem, kom igen. Vad är det där?
NFFUR-data undervattensljudfiler.
Det låter fascinerande, kör på bara.
Kom igen! det är du som är forskaren.
-Ska hon hjälpa oss? -Hon kan inte.
Det är poliser hemma.
Dina föräldrar har inte gett dig ett kreditkort för nödsituationer.
Nej, har dina?
Skulle jag fråga i sådana fall?
Ingen ATM, bankkonto eller nåt?
Ja just det, det finns pengar som är undanstoppade ifall jag blev en rymling.
Vi har inte råd med bussbiljett för vi har inga pengar.
-Den där killen kan kanske ge oss skjuts? -Nej, han hade en taskig attityd.
-Jäklar.
Savannah!
-Två grabbar va? -Dom är runt hörnet.
-Tack, vi tar över nu. -Det här måste jag få se.
-Är du säker på att dom gick hit? -Ja, det är jag.
Två ungar och en liten drake.
-Var är min bil?
-Du måste växla! Nej, kopplingen först. -Kan inte du köra istället?
-Jag trodde din kusin hade lärt dig? -Det var en automatväxlad bil.
-Kopplingen... Växla! Släpp upp den.
-Du, polarn... Vi kör bil.
-Har du fått fram ett djup?
-1300 meter. Alla är mellan 1200 och 1500 meter.
-Då har vi väl något att gå efter.
-Dom håller sig vid bottnen. Det är nästan 1500 meter ner.
-Då får vi ta oss ner. -Utan en ubåt?
Det är inte en specifik plats utan 16000 km2 öppet hav.
Jag övergav min son för att åka ut hit... Vart vi nu än är...
Jag ska ju hämta honom i morgon och vi är ute i djungeln...
-Jag vill inte höra det där. Det är min bror på kartan.
Jag har också lämnat mina barn. Fortsätt att leta.
Du kommer att hitta något. -Jag har letat!
Jag har letat där borta, här och jag har gått igenom forskningen.
Allt kanske skulle få en mening om jag bara hade Internet eller en mobil.
Eller bara ett glas rent vatten! -Okej. Men titta på det här.
Dom här hålen har du väl sett? -Ja.
-Jag är besatt av dom här hålen.
Jag ser dom när jag sover och när jag är vaken, till och med i duschen.
Jag vet inte vad, men dom här hålen betyder något.
Du har arbetat hela ditt liv för det här ögonblicket.
Vill du bevisa något så är det här din chans. Skapa historia!
-Middag?
Daughtery, tändstickor och bestick. Rich?
-Jag hämtar ölen. -Amen.
-Så Cirko lyckades inte att komma på en förklaring?
-Det kanske inte fanns något som måste förklaras?
-Han verkade övertygad om det. -Ja, det gjorde han.
-Han skrämde skiten ur ett rum senatorer med sitt prat om en invasionsart.
Skrämmande tanke. -Cirko var akademiker.
Allt var alarmerande för honom.
-Så du är säker på att vi ska gå tillbaka till normal beredskapsnivå?
-Du vet bäst vilka resurser du har och om det här är en militär angelägenhet.
-Jag vill inte behöva stå inför kongressen om ett par månader.
Och behöva förklara varför jag ignorerade ett nationellt hot.
-Jag menar bara att en ny art är mer fiskeriverkets ansvar.
-Herregud. Då kommer dom väl att införa en begränsning av fångst.
Men nu är det deras problem.
-Situationen är hanterbar. Utredningen är nedlagd.
Ja, hon saknas fortfarande tillsammans med några lådor av forskningsmaterialet.
Det ska jag. Ge mig bara lite tid.
-Håll honom gömd. Han är rätt så iögonfallande.
-Kom igen Nim. Hoppa in i bilen.
-Miles... -Kom igen.
Så där ja! Såg du vad Nim gjorde?
-Kan du försöka att fokusera dig.
-Vad är ditt problem? -Grov pizzastöld.
Bilen är stulen! Vi kommer att hamna i ungdomsfängelse.
-Du kan dra dig ur när du vill.
-Det är inte det jag menar. Det är inte som med ett husdjur.
-Vad menar du med det? -Vi har inte så mycket att välja på.
-Jag tänker inte lämna över honom. -Jag vet.
-Dom kommer att döda honom. -Han måste återvända till sina gelikar.
-Vi är hans gelikar! -Nej, det är vi inte.
Vi tog honom när han var ett ägg. Han har blivit stor nu.
-Vi kan inte överge Nim. -Vi kan inte skydda honom längre.
Han måste återvända till havet.
Du får bestämma vad vi ska göra.
-Hur länge har du åkt ut hit?
-Jag gjorde mitt första dyk lite längre upp för kusten när jag var 8 år.
-Det påminner mig lite om Bayou.
-Njut så länge det varar.
Om beståndet ökar som beräknat,
så vill vi inte vara i närheten av stranden om ett år.
Vem vill ha en öl? -Jag, tack.
-Tack.
-Visst är hon speciell. -Ja, det är hon.
Har ni två...?
-Nej, nej. Jag är... Just det.
-Vad tycker din fru om att du är här?
-Hon är inte så nöjd kan man väl säga.
Du då? -Vad?
-Har ni...?
-Vi hade en kort affär för ett tag sedan.
-En kort affär?
Nu vet jag hur det ligger till.
-Vad?
-Jag vet varför jag är här ute i bushen.
Jag är ganska säker på varför hon är här.
Nu vet jag varför du är här. -Jasså. Varför då?
-Du jagar en annan slags varelse.
Du jagar efter kärleken.
Kärleksmonstret!
Det är okej. Jag ska inte skvallra...
-Rich! Jackson!
-Vi kommer inte att komma långt med den här på taket.
-Tror du att han kommer att sakna oss?
-Djur känner inte saknad. Dom tänker bara på mat.
-Nim är inte sån.
Han är som att ha superkrafter...
Som att kunna flyga eller ha röntgensyn.
Något sånt här händer inte vem som helst. Och nu...
Och nu måste vi lämna tillbaka honom... Svara inte!
-Det är min telefon dumskalle. -Det spelar ingen roll, svara inte.
-Hallå?
Det är till dig.
-Ja... -Miles är du okej?
-Ja, jag är okej. -Var är du?
Miles?
-Sist jag berättade det så blev vi omringade.
-Vi bryr oss bara om dig. -Men ni bryr er inte om Nim.
Det är det ingen som gör.
-Snälla Miles gör inte så här.
Varför säger jag alltid fel saker när jag pratar med dig?
Dom säger att du har stulit en bil...
Polisen som ditt djur skadade kommer att anmäla dig...
Jag...
Jag vet inte vad jag ska ta mig till...
Miles är du kvar?
-Förlåt för att jag har ställt till det.
Jag menar det verkligen.
Jag måste gå nu. -Nej!
Nej, lägg inte på.
-Spårar ni samtalet?
Vad är det som händer?
-Det där är min telefon!
Du får fixa en ny telefon åt mig.
Kom igen nu. -Hoppa in i bilen!
-Det är klart. Vi fick deras position. Dom är på väg mot stranden.
-Han lät så rädd. -Du gjorde rätt. Vi måste få hem honom.
Kom igen så åker vi. -Vi tar över nu.
-Vi åker med er.
-Dom behöver elektricitet för att hålla sig vid liv.
-Frankenblomman?
-Både blomman och arten i sig. Kommer du ihåg när vi fäste sändaren?
-Båten fick spel. -Exakt. All elektricitet dog.
-Precis som vid Bolinas Bay. -Exakt!
Hela elnätet dog. Det var som om varelsen skickade ut en puls.
Det kanske var därför som Cirko ville ha satellitfotona.
Han kanske spårade dom på nåt sätt. -Hur då?
-Med hjälp av ovädren? -Nej, inte precis...
Jag tror att varelserna är ovädren.
Titta här.
Samma koordinater med ett års mellanrum.
Kom så ska jag visa.
Samma koordinater och samma plats varje år, i slutet av november.
-Det är redan den 7:e. -Därför måste vi åka ut dit snart.
-Nej, vi måste ta oss ner under ytan. Titta på det här.
-Okej, här är hålen. Det är samma koordinater som ovädren.
Om du vill avslöja hela den här historien så måste vi ta oss ner dit.
-Varför måste vi ner?
-För att svaret på vad som hände min bror finns där nere.
-Hur ser den här ut?
-Ja, den är bra. Spara den.
-Vet ni vad jag gillar med er två? Ni är så fantastiskt orealistiska.
Tillåt mig att späda på er illusion.
-Men vafan! -En ångpanna.
-Min farbror bärgade den från en gammal ångbåt.
-Den ser tillräckligt tjock ut.
Vi kan göra om den här öppningen till ett fönster.
-Ge mig en skärbrännare så fixar jag det.
-Vad bra att du är entusiastisk.
Kan någon förklara för mig hur det här kommer att fungera?
-1930 så låste Willian Beebe och Otis Barton in sig i en tank.
Dom satte fast den i en vinsch och släppte ner den i vattnet utanför Bermuda.
Innan den dagen så hade människan bara lyckats dyka ner till 150 meters djup.
-Överlevde dom?
-Inom en månad så var dom 800 meter längre ner än någon tidigare varit.
I vad som egentligen inte var något annat än en ihålig kanonkula.
-Människan åkte ju till månen i en plåtburk...
Med lite reservdelar och vilja så fixar vi det.
-Beklagligt det som hände Cirko.
-Ja...
Han var en bra människa.
-Han var den bästa studenten jag någonsin har haft.
Jag är inte överraskad att han fick ihop pusselbitarna.
Hur gick det med Dahl och Pentagon?
-Jag sa att arten var en ekologisk fråga och inte hade med säkerhet att göra.
Han drog in våra bidrag. Allt kommer att skeppas iväg för lagring.
Du sa att du ville ha 8 månader utan några ingripanden.
Det har du nu.
-Vad händer med dom saknade dokumenten och plantan?
-Jag har folk som tar hand om det.
Det är bara en fråga om tid.
-Jag vet att du tyckte om Cirko men det som hände var nödvändigt.
Han var nyfiken till sinnet.
Men samtidigt farlig.
Jag kände honom väldigt bra.
En gång reste vi iväg tillsammans.
För att se den vackraste orkidén du kan tänka dig.
Det var väldigt längesedan.
-Phil...
Vilken normal människa som helst hade stuckit vid det här laget.
-Menar du att jag är onormal? -Vad jag menar är...
-Du har hjälpt mig så här långt men jag kan fortsätta själv.
Ingen har sett dig i bilen. Jag kan säga att det var jag som stal den.
-Skulle du ta på dig skulden?
-Ja, för din skull. -Tack, men jag klarar mig.
Snuten!
-Här är det Nim. Det var här vi hittade dig.
-Okej, ut ur bilen. Båda två!
Den där ungen ger aldrig upp.
Ta hand om honom.
Sprid ut er!
-Kom igen Nim. Snabbare.
-Var har honom snart. Han är på väg mot vattnet.
Vi jagar honom söderut på Wrightsville Beach. Han är på väg mot vattnet.
-Det ligger här framme. -Skynda dig.
-Kom hit Nim.
Kom...
Nim!
Nim?
Nim!
Ge aldrig upp Nim.
Aldrig...
Simma iväg.
Simma iväg Nim! -Miles!
Släpp iväg honom. -Kom tillbaka Miles.
-Simma iväg Nim...
-Kom igen Miles.
-Simma iväg Nim!
Farväl Nim...